Helvete!
Hva gjør du her? Jeg har kjørt i hele natt.
Jeg er trøtt.
Og du begynner å bruke opp ferietiden min, så kan vi gå nå?
- Vi tar min bil. Kom igjen. - Kommer ikke til å skje.
Hvorfor skal du gjøre dette så vanskelig?
Han overleverte seg selv.
Hvorfor gjorde han det?
- Hva sa han at jeg gjorde? - Han sa bare at jeg skulle hente deg.
- Ikke noe annet? Noe om Barcelona? - Nei.
Ikke noe om Dublin eller Paul?
- Hei. Vil du ha noe? - Har dere øl?
- Nei. - Da tar jeg bare en kaffe. Svart.
- Hvis du har noe å si, si det. - Aaron...
- Har du sett han? - Nei.
- Du har ikke tenkt å gå til bilen du? - Nei.
- Takk. - Har du...
Du må sette deg i bilen, Mallory!
- Har du bil? - Hva?
- Hvem av dem? - Denne.
Sett deg på passasjersiden. Gi meg nøklene.
Hva foregår? Hvor skal vi?
Ta på deg beltet!
Fy faen!
- Hva heter du? - Scott.
- Jeg er Mallory. - Hei.
Du må plastre meg mens jeg kjører, ok?
Greit.
Er du klar?
Ta to kompresser og legg dem på den du allerede har der.
- Ja? - Teip dem så de sitter.
- Stramt. - Ja.
- Unnskyld. - Teip noen runder rundt armen.
- Bruk saksen til å klippe den. - Greit.
Det holder for nå.
Herregud. Jeg hyperventilerer.
Scott. Tusen takk.
Hvem var den fyren?
Aaron. En jeg har jobbet med.
- Var han... - Nei.
- Hvor jobbet du med ham? - I Barcelona.
Jeg mener ikke å spørre om privatlivet ditt.
- Selger du narkotika? - Nei.
Jobber du for regjeringen?
Firmaet jeg jobber for har en kontrakt med regjeringen.
- Privatfirma. - Er det virkelig sant?
- Ja. - Det gir mening.
Så hva jobber du med?
- Barcelona. Separatister? - Nei, nei.
Forhandlinger førte ikke frem, trengte bare noen til å hente fyren.
Det er fire nødvendigheter,
bedre immunitetsspråk, bedre tilgang til etterretning,
betalingsstrukturen er uakseptabel.
Etterretning?
Ja, jeg trenger paritet med Rodrigo og alle mennene hans.
- Du jobber for staten, ikke sant? - Ja.
Liker du det?
Jeg liker tanken på at jeg gjør jobben min mer enn tanken på at noen andre gjør den.
Greit, immunitetsspråket kan ikke bli noe bedre.
Betalingsstrukturen... Et nummer?
Ja, vi må justere den totale regningen i tilfelle uventede risikoer.
Jeg lager en liste. Men også hvordan alt lagres.
Færre trinn.
- Hei. - Hei.
Er jeg den første?
Ja, Victor kommer 4:30, og Jamie er forsinket.
Det er alltid problemer med penger.
Dette er en kort tidsplan, Kenneth. Burde jeg være nervøs?
Hvis det får deg til å føle deg bedre, kan du få mennene som tok Mexico jobben.
Jeg vet det ville vært mer effektivt om vi ventet til alle var her,
men vil du begynne å gå igjennom dette? Jeg har noen idéer.
Du har rett. Det er mer effektivt hvis vi venter til alle er her.
Dette blir morsomt.
Utstyret er under sengen din.
- Jeg er klar. - Jeg sjekker senere, tusen takk.
- Ikke røyk her inne. - Greit.
Det er en telefon.
- Fortell meg om Kenneth. - Hva med ham?
- Hvor lenge har dere jobbet sammen? - Tre år.
- Det er ikke så lenge. - Det er lenge i denne bransjen.
Du sa fire nødvendigheter.
Du har Mallory Kane som et vesentlig element.
Er det et problem?
Ikke bra for meg og forretningene mine.
Hvis det skal gå, må hun være involvert.
Hun er ikke tilgjengelig.
Har du noe i mot om jeg ringer og sjekker det ut?
Jeg trodde ikke interessene dine tok for seg personell.
Når noen er flinke, er jeg interessert.
Det har kommet til min oppmerksomhet at du sparer på folkene dine.
Kenneth, jeg vil ikke ha B-teamet ditt.
Det er den eneste grunnen til at vi kom hit.
Greit, jeg skal få henne på jobben.
Jeg gir slipp på uventede risikoer hvis du fjerner den viktige elementklausulen.
- Er det viktig? - Vil du ha henne i Barcelona eller ikke?
Forklar det for meg da. Så jeg forstår.
Vi er ikke mange nok.
Vi har en mann i bilen, en mann ved døren.
Det er en redningsoperasjon. Det er to rom på innsiden.
Sånn jeg ser det, er vi to mann for lite i ett rom,
eller en mann for lite i hvert rom.
Noen andre som synes vi er for få?
Oss? Ikke snakk om.
Klar.
Fikk du med deg navnene? Repetér dem.
Mallory. Kenneth. Aaron.
Jamie. Victor. Rodrigo.
Barcelona.
Navn på gissel.
- Yang. - Jiang.
Pokker. Jiang.
Ikke prat. Gå foran meg.
Hvis jeg berører deg, still deg på knærne. Forstår du?
Ferdig.
- Har de andre dratt? - Ja.
Når den mannen begynte å løpe, hvorfor løp du etter?
Vi hadde allerede Jiang i bilen.
Jeg liker ikke løse tråder.
Er dette din idé av å slappe av? Vin og våpenrens?
Det er et glass til på kjøkkenet. Legger du igjen navn og nummer etterpå?
Hvorfor det? Vil du ha det?
Skal du gå fra Kenneth?
Jeg gikk fra Kenneth for seks måneder siden.
Jeg mente firmaet. Skal du forlate firmaet?
- Jeg sluttet for en time siden. - Hvorfor det?
Fordi jeg ikke vil gå ned med skipet. Vil du?
Hvis han betaler, så ja.
Hvis du ble... Jeg vet ikke, kanskje...
- Hei. - Hva gjør du her?
Portnøkkelen passer fortsatt.
Jeg skiftet ikke alle låsene, bare mine.
Du tok ikke telefonen så jeg kom en tur innom.
- Jeg har akkurat landet. - Ja, for to timer siden.
Jeg har vært borte i ni uker. Det var mitt tredje oppdrag på kort tid.
Jeg trenger en ferie!
Du vet ikke hva du skal gjøre med en ferie.
- Tror du at du kjenner meg? - Jeg kjenner deg.
Jeg vedder på at han er som de i bøkene.
- Hva? - Faren din.
Jeg vedder på at han er akkurat som karakterene i bøkene.
Du har aldri lest noen av bøkene hans og du har aldri møtt ham.
Jeg ser bare på bildet av ham.
- Hva vil du? - Det vanlige. Et oppdrag.
Du har dårlig timing. Jeg har ikke engang pakket ut.
Dette tar ikke så lang tid. Det er som en betalt ferie.
- Og når starter dette oppdraget? - Du må reise i kveld.
Hvis det er en betalt ferie, trenger det ikke å være meg.
Jeg er overkvalifisert.
Kunden spurte etter deg.
Mallory, det er MI6. Det betyr mye for meg. Jeg kan utvide.
- Ja, høres fint ut for deg. - La meg skru opp volumet her.
Du har sikkert hørt meg nevne Paul.
Aldri.
Paul er en av oss, men han er frilans.
Jeg håpet at du kunne ovebevise ham om å bli med oss, men det blir en annen gang.
Paul har klart å nærme seg en nysgjerrig karakter ved navn Studer,
og kunden vår ønsker å dra nytte av dette.
Studer er en franskmann bosatt i Irland.
Det er vrient, de vil ha en som setter små avtrykk etter seg.
- Du har jo Paul. - Jeg har Paul, men...
Paul trenger hjelp.
Vil du at jeg skal sprade rundt som et smykke? Vil MI6 det?
Mallory, du er smykket.
Jeg vet ikke hvordan jeg spiller det engang.
Jeg går ikke med kjolen.
- Få Paul til å gå med kjolen. - Jeg skal spørre.
Gjør dette og så kan vi reise vekk etterpå. vi reiser til Mallorca.
- Mallorca? - Ikke som før, som venner.
Du kan ta ferie. Det tar bokstavelig talt to dager.
Det er Paul. Dere vil bli et perfekt par.
Så han kjenner deg igjen.
Jeg må få dette i gang.
- Hei. - Hei.
Min bedre halvdel. Så fin du er.
Har du noe i mot om jeg går å frisker meg opp litt?
- Du trenger antagelig mer tid. - Vær så god.
Din tur.
Du ser fantastisk ut.
- Kan du ta glidelåsen? - Selvsagt.
- Jeg tar ikke med pistolen. - Ikke jeg heller.
Skal vi?
Russborough. Husk Russborough.
Russborough. Hvem er Russborough?
Ikke hvem. Hva. Det er et sted.
Det er der vi skulle møte Studer.
Dette er vel ikke en situasjon du normalt er komfortabel med?
På feil side av sporene. Fortsette å gå inn i kamper. Trist utvikling.
Kenneth vet hvordan han skal bruke trøbbel til egen fordel.
Jeg er tom.
- Har du familie? - Mamma og pappa.
De er lærere.
To brødre og en skjønn niese.
Whiskey.
- Vet de hva du driver med? - Nei.
Jeg kan aldri lyve til far.
- Da må han bekymre seg for deg. - Jeg sier at han ikke skal.
Jeg hater å sitte barnevakt.
Den fyren kjente meg igjen.
- Hvem? - Grå kjorte, grått slips, fippskjegg.
- Er du sikker? - Ja.
Hvorfor skulle han kjenne deg?
For sist gang jeg så ham, var jeg i Bagdad på hotellrommet mitt.
Greit. Her kommer vennen vår.
Det er åpenlyst at dere er nygifte.
Fortsetter å snakke med hverandre istedet for de andre gjestene.
- Beklager. Var det frekt? - Nei, nei.
- Katie, Eric Studer. - Hei.
Jeg fikk en god idé. Hva skal dere etterpå?
Jeg vet ikke. Du er døgnvill, ikke sant?
- Nei, jeg mener i morgen. - Ingen konkrete planer.
- Vi skal tilbake til London. - London?
Jeg har noe bedre. Vi skal til Saint Moritz.
- "Vi"? - Ja, noen venner.
Det kommer til å bli gøy. Vi tar flyet dit.
Står du på ski?
- Snowboard. - Dette er alpene, de er ganske høye.
- Akkurat som prisene, vi skal diskutere det. - Nei, ingen diskusjon. Vi drar.
Jeg sender reiseruten til hotellet. Møt opp klokken 11:00.
Ok? Ok?
Du finner fippskjegg. Jeg tar meg av Studer.
Jeg og noen venner er på vei til en fin liten landsby.
Kanskje dere kunne blitt med.
- Høres fint ut. - Ja?
Du ser sikkert nydelig ut i hvitt.
- Jeg tror søndag. - Søndag?
Kanskje lørdag, hvis vi er heldige.
Så la oss være heldige.
- Fru Hillier. - Katie.
Du har ikke lovet å bli med oss å kjøre slalåm.
Jeg kan ikke engang finne veien i denne bygningen.
Richard er i det andre rommet. Jeg forlot ham akkurat.
Jeg lette faktisk etter...
Bakerst i biblioteket.
For mye vin. Så mye å se.
Du har bare sett innsiden. Vil du se labyrinten?
Er det ikke litt for mørkt nå?
- Det er nå det er perfekt å se den. - Jeg får klaustrofobi selv om dagen.
Hele poenget er å ta det rolig.
- Jeg får ha det til gode. - Dette er Irland. Tar ikke lang tid.
Og for å finne veien tilbake, går du tilbake samme vei du kom.
Faen.
Hei.
- Hvor er du? - På badet.
Jeg er ikke vant til å drikke så mye.
Vennen min fra Bagdad har et stevnemøte. Flere, faktisk.
Jeg tror det er av betalingsslaget.
- Hvor er du? - Hovedsalen.
Jeg snakket kort med Studer og unnskyldte oss,
jeg sa vi skulle diskutere Saint Moritz i morgen.
Jeg synes vi skal dra tilbake til hotellet å snakke med Kenneth.
Takk.
Mallory, du har tatt deg vann over hodet. Tenk gjennom dette.
Du har vært ute av kontroll siden du kom. Du må ringe Kenneth.
Unnskyld meg. Jeg må ta denne.
Pauly? Er skilsmissen unnagjort?
Paul, er du der?
Mallory.
- Hallo. - Pappa, det er Mal.
Ting har kommet ut av kontroll her så jeg kommer hjem.
Det tar nok et par dager, kommer an på hva som skjer.
Ikke vær redd for meg, bare kom så fort du kan.
Jeg skal prøve. Hold øynene åpne.
Jeg har ikke lukket øynene siden du ble født.
- Bare vær forsiktig og pass på deg selv. - Det skal jeg.
Jeg ser deg hjemme.
- Jeg tar den telefonen. - Det blir 42 euro.
Vær så god.
Kom igjen, gå, gå.
Rodrigo. Hei, det er Mallory Kane.
- Mallory Kane. - Jeg håper ikke det er for sent.
Jeg landet akkurat i New York. Har du et øyeblikk?
Jeg følte bare at jeg måtte ringe. Jeg gikk over rapporten min,
og jeg kom på at jeg aldri har takket for hjelpen din.
Det er ikke nødvendig. Det er ikke vanlig engang.
Det burde det være.
Men jeg ville bare bekrefte en ting med deg før jeg sender den.
Var det deg eller Kenneth som solgte Barcelona-jobben til Studer?
Rodrigo.
Hvorfor jobber du så sent? Den er over åtte.
Mallory Kane ringte meg nettopp. Jeg tenkte du ville vite det.
- Ringte hun hjem til deg? - Ja.
- Var det en fin samtale? - Ja, veldig fin. Kort, men fin.
Hun takket meg for hjelpen.
- Er hun fortsatt i Dublin? - Hun sa hun akkurat landet i New York.
Bra.
Ikke ta telefonen,
og hold deg innendørs til jeg ringer deg.
Familien din også.
Jeg forstår. Tusen takk.
- Rodrigo, pass på deg selv, ok? - Ja visst. Farvel.
Tyler, aktivitetsloggen for nummeret jeg akkurat sendte deg,
jeg vil at du skal koble meg til den siste innkommende samtalen.
- Hvem er dette? - Mallory, hei. Jeg heter Alex Coblenz.
Jeg jobbet med Kenneth og Rodrigo når Barcelona avtalen gikk i vasken.
- Hvem andre vet om dette? - Bare de som trenger å vite det.
- Folkene som rotet det til i Barcelona. - Mallory, vi rotet det ikke til i Barcelona.
Nei, dere bare hjalp til.
Kan du møte meg?
Jeg kan det, ja, men jeg vil at du fortsetter å gjøre det du gjør.
Vi vil at du skal ødelegge Kenneths budsjett, se hvordan han reagerer.
- Hvem han hjelper. - Hva tror du han holder på med?
Uansett hva det er, er ikke Kenneth på toppen.
Det er ikke mulig. Vi liker Studer. Vi tror det er noe der.
- Du må få meg av overvåkningslisten. - Mallory, jeg kan ikke gjøre det.
Han vil få vite at vi snakket sammen.
Jeg lover at jeg skal gjøre alt jeg kan for å overbevise ham om å møte deg.
Da kan du finne ut det vi begge vil vite, hvorfor dette skjer.
Jeg skaffet meg en falsk identitet i London, reiste gjennom Canada og krysset grensen.
Coblenz hjalp meg med å avtale et møte med Kenneth, men Aaron kom istedenfor.
Og så møtte jeg deg.
Det er vann i ryggesekken min. Ta litt.
Tusen takk.
- Vil du ha litt? - Ja, takk.
Hjelp meg.
- Nok? - Ja. Takk.
- Hva foregår? - Tilfeldig rutinekontroll?
Hold fast.
Herregud!
- Jeg fikk denne bilen for en uke siden. - Ok, vel...
- Flere PB'er. - Hva er en PB?
Politibetjenter.
Helvete! Pass opp for bilen!
Den var fin.
Jeg trodde dette skulle gå til helvete. Jeg trodde hjertet mitt skulle stoppe.
Herregud! Du er en god sjåfør!
- Går det bra? - Ja, med deg?
Ja. Herregud! Det er en hjort i bilen.
- Herre... - Ja, jeg vet.
- Skal vi løpe? - Nei. Vi har gjort nok.
Vis hendene.
- Stå stille! - Du bak bilen, kom forover!
Hendene over hodet! Snu dere!
Snu deg rundt!
Enhet tre.
Kjør mistenkte til 2345 Clearview.
Jeg gjentar, 2345 Clearview, og vent.
- Agenter venter på dere. - Enhet tre, mottatt.
- Du må ha tråkket i noe. - Ja.
Unnskyld meg, betjent Cross?
Betjent Cross? Hei.
Du var i marinen, ikke sant? Jeg var en "devil dog".
Dette høres kanskje litt rart ut.
Jeg er en privat kontraktør, og de mennene dere skal møte er ikke føderale agenter.
Følg protokollen deres og alt det der, men dere burde holde dere vekk.
Bruk radioen til å bekrefte hvem disse mennene er.
Jeg tuller ikke.
Søk etter meg i registeret, førerkort utstedt i New Mexico for Mallory Kane.
Jeg bekrefter nummeret.
Sett deg tilbake.
Uskyldige liv vil gå tapt hvis dere ikke hører på meg.
Wonder Woman, du har sagt ditt. Sett deg tilbake og hold kjeft.
- Herregud... - Legg deg ned!
Hold hodet nede i noen minutter til så er vi vekk herfra.
Hvordan skal DU komme deg vekk fra dette, om jeg tørr spørre?
Jeg dumper bilen. Tar en buss eller noe.
Lykke til med det.
Jeg kan ikke vente til Coblenz hører om dette.
Hva sa du?
Når vi deler oss, gir jeg deg et nummer du må ringe.
Jeg skulle sove lenge i dag, ikke bli fratatt bilen.
Scott, er du med meg?
- Ja, ja, et nummer. - Bare fortell dem alt.
Si det til politiet også, fortell dem alt jeg har sagt til deg, ok?
- Ja, greit. - Du klarer deg fint.
Dette er det dumme med den private sektoren, Kenneth.
Du tar dem kraftig, men hvor er aktsomheten? Hvor er oppfølgingen?
Nå sitter vi fint i det.
Og for et åtte sifret beløp, aksepterer jeg ikke unnskyldninger,
forklaringer eller begrunnelser.
Jeg vet ikke engang hvorfor du står her.
Du burde vært i hennes fars stue,
fortalt at datteren er en rømling med røtter til terrorister.
At hun drepte en mann i kaldt blod i Dublin og drepte fire politibetjenter.
Si det til ham. Vis ham det.
Han oppfører seg som om han er regjeringen, får meg til å se ut som et monster.
Se ut som du er sjokkert.
Fyren med brukket arm, Aaron, få det som er i hodet hans.
Snakk om Barcelona. Få ham til å argumentere med Kenneth.
Kenneth.
Min feil. Jeg burde ha sett at det kom.
Det gjorde du.
Vent litt nå, Mal. La oss se over alternativene dine.
Vi kan reise med en gang, forsvinne.
Vi kunne vært i Buenos Aires på denne tiden i morgen.
Jeg vil ikke rømme lengre.
Mr. Kane, disse ble tatt av politiet. De er ganske grafiske.
Avtrykkene hennes er over hele rommet.
Sikkerhetsvideoen viser at de kommer inn sammen, men at hun kommer ut alene.
Gjestene i etasjen under klaget på bråk.
Paul kjempet tilbake, men hun hadde åpenbart overraskelsesmomentet til sin fordel.
Hun kvalte ham før hun skjøt ham i hodet.
Hvis du legger til de fire betjentene, blir det fem døde på tre dager.
- Hvor ble hun sist sett? - Utenfor New York, for 36 timer siden.
- Var hun alene? - Nei, hun var med en gutt, 19 år.
Hun truet ham med pistol. Tok bilen hans og brukte ham som skjold,
så vi kan legge kidnapping.
Beklager. Dette høres ikke ut som min datter.
- Nevnte hun navnet Kenneth? - Nei.
Han driver firmaet hun jobbet for.
De var i et forhold i over et år, og hun nevnte aldri noe om det til deg?
Hva vet du om henne? Når alt kommer til alt?
Jeg oppdro henne.
Og fornektelse er et veldig effektivt foreldreverktøy.
Hun var i marinen. Hvis hun gjør noe, må det være en grunn til det.
Mr. Kane, hun er ikke i marinen lengre. Hun er en morder.
Hun er en trussel mot samfunnet. Hun går ned drapenes landevei.
Du er den eneste personen hun stoler på.
Du skal hjelpe oss å bringe henne inn før hun dreper igjen.
Uten deg overlever hun ikke dette.
Jeg hørte fra henne for ti dager siden.
Hun sendte meg en tekstmelding, hun sa hun skulle til Barcelona.
Hva stod det?
"Reiser til Barcelona. Ringer når jeg kommer hjem igjen."
- Bare ni ord? - Det var nok for meg.
Og hun nevnte ikke Dublin? Nevnte hun ikke noen ting om dette?
Nei.
- Hvem var han? - Agent for britisk etterretning.
Om dette var et leiemord eller et lidenskapsdrap, vet vi ikke.
Hun ville aldri drept noen for penger. Det må være en forklaring på dette.
Startet ikke alt dette etter Barcelona?
Kanskje det har noe å gjøre med hvorfor hun er på rømmen. Noe må ha skjedd der.
Aaron.
Fra utlandet. Forhåndsbetalt telefon. Ja, det må være henne.
Vent på sporeren.
Gå.
Prat med henne.
Mallory.
Pappa, ikke si noe. Gi telefonen til Kenneth.
Bare vær forsiktig.
Mallory, jeg håper du har bestemt deg for å overlevere deg selv.
Du kan fortelle meg hvorfor du vil ha meg drept og hva du gjør med Studer,
eller så kan du si det til meg om ti minutter, når hendene mine klemmer rundt halsen din.
Du må tenke over dette et øyeblikk, Mallory.
Stopp å lat som du kan oppnå et ønskelig utfall i denne situasjonen, overlever deg selv.
- Gjør det for din fars skyld. - Overgi deg nå hvis du vil leve.
- Beklager, Mallory, det er ikke mulig. - Greit, Kenneth. Vi gjør det på din måte.
Hun er... Hun er her.
Her? Hvor?
I huset. Sporeren sier at hun er i huset. Gå å sjekk det. Du setter deg.
Visste du om dette? Visste du at hun var her?
Nei. Jeg sa jo at jeg ikke hadde hørt fra hennne siden hun sendte meldingen.
Kenny.
Må vi ha en samtale om Barcelona?
Aaron, du var i Barcelona. Du vet hva som skjedde.
Vi reddet en mann.
- Gjorde vi? - Aaron, du må fokusere nå.
Var du i Barcelona?
Jeg er forvirret. Hun jobber for et privat firma.
Sikringsskapet. Lukk dørene.
- Hva om hun er inne? - Vi finner henne.
Er det ikke noen du burde ringe, Agent Milgrom?
- Andre betjenter, som kan hjelpe? - Vi kan håndtere dette.
- Gå. - Jeg tar meg av dette. Pass på ham.
- Hørte du det? - Ja.
Sjekk det.
Tom er nede. Improvisert bombe i sikringsskapet.
- Vi må ut i bilen. - Jeg er ikke sikker på om det hjelper.
- Hun kan ikke ta igjen en bil. - Hun kan hvis den ikke starter.
- Så la oss finne det ut. - Vær så god.
Du burde se dette.
Hvem gjorde det? Hun?
- Ja, det er derfor vi er her. - Det gir ingen mening.
Aaron, la oss ikke diskutere det nå.
- Ta det rolig. - Ikke be meg om å ta det rolig.
- Hva har du gjort? - Jeg gjorde det jeg ble leid inn for å gjøre.
Vi ble leid inn for å redde noen.
Det ser ut som du fikk ham drept for så å legge skylden på henne.
- Det var ikke det som skjedde. - Å nei?
- Jeg kan forklare. - Så gjør det.
Ikke gi meg en grunn.
Nei, bare hjelp henne!
- Kenneth! - Han er borte.
Du burde løpe.
Jeg er så dum.
Jeg kan ikke tro at jeg møtte deg for en uke siden.
Åtte dager siden.
Var vi i Barcelona for åtte dager siden?
Jeg prøver å fokusere på pustingen.
Mal?
Skatt?
Det er i orden.
I auksjonsbransjen, har de en betegnelse kalt "halo-effekten."
Vet du hva det er?
Det er når et objekt eller kunstverk er etter- spurt på grunn av dets tidligere eierskap.
Det skjer veldig sjeldent. Kanskje én gang i livet.
Du må ta det hvis du kan.
Jeg har nok drama på mitt eget kontor.
- Du var kontakten hans. - Nei, jeg var arbeidsgiveren hans.
- Det er stor forskjell, stol på meg. - Det er bare en person jeg stoler på.
- Går det bra med faren din? - Ja. Takk for at du ryddet opp.
Jeg sa du kan ha Kenneth alene i huset. Jeg lovte deg det.
Det burde ihvertfall gjøre meg til en kollega, kanskje en venn.
- Og hvis noe skjer med deg? - Da er du ille ute.
- Én venn er ikke mye. - Spørs hvem det er.
- Og gutten som hjalp meg? - Vi fikser bilen hans.
Greit, jeg kjøper en ny bil til ham.
- Hva er det, en impuls? - Det kan være.
Du må innrømme at denne type liv apellerer til en viss person.
Du blir ikke sporet lengre, du svarer aldri til noen.
Ser alltid over skulderen.
Og Kenneth er der ute med alle kontaktene sine.
- Det gjør deg sårbar. - Hvor er han?
Mallory, det er verdifull informasjon.
Vi tror han har krysset grensen. Muligens i Veracruz.
Men det som ville vært greit å vite er hvorfor han ga opp alt.
Så vi er tilbake til regjerings- mulighetene.
Mindre betalt, skatt ikke inkludert. Men du får ditt gode navn tilbake.
Jeg sier ifra.
- Når? - Når jeg har ham.
Ja? Det er Kenneth.
Han er ikke tilgjengelig.
Det går bra. Jeg skal bare gå en liten tur.
Faen!
- Hvem overga jeg i Barcelona? - Du mener hvem du drepte i Dublin?
Tidevannet kommer.
Det var en journalist, en dissident. En forsker, hvorfor spør du?
Det betyr noe for noen. Hvem?
Du var begeistret i telefonen. Hva er det?
En unik justering i forholdene.
Jeg kjenner denne mannen, Jiang, har vært et problem for deg,
lekket informasjon og så videre. Begrenset bevegelsene dine.
Jeg vet også at denne Kane slutter i jobben sin og tar med alle forretningene hans.
Det vil han ikke overleve.
Så når jeg får vite at Jiang blir holdt et sikkert sted i Barcelona,
ser jeg en mulighet for alle til å overskride deres omstendigheter.
Du mener å leie jenta til å redde Jiang?
Og jeg gir ham til deg.
Historien vil ha det til at hun har blitt ond.
Lurt på Barcelona jobben og drepte en mann for penger ved Russborough.
Motstand?
Han vil ikke være i posisjon til det.
Drep ham, plant brosjen, og drep henne når du kommer tilbake til hotellet.
- I selvforsvar. - Selvsagt.
Jeg antar motivet til alle involverte er strengt profesjonelt?
- Paul, motivet er penger. - Motivet er alltid penger.
- Kan Kenneth garantere leveransen? - Det er en to-for-én avtale.
Du dreper Jiang, Kenneth dreper Kane.
For å avslutte sirkelen. Når ingen ser det.
Ja. Du har rett. Hun høres perfekt ut.
- Du trenger bare å se på henne. - Hva med jenta?
- Hva med henne? - Kan hun slå fra seg?
Jeg er sikker på at du takler det.
Jeg har aldri drept en kvinne før.
Du burde ikke tenke på henne som en kvinne.
Det ville være en feil.
Hvilke andre interesser har dette for deg?
Utenom pengene mine.
Et nytt liv. Og en ny kone.
Det er alt jeg vet.
Mallory!
Du får bare ett jordbær nå.
- Så farlig. - Men jeg er ikke sikker på om du...
...fortjener det.
Mer?
- Det er din tur. - Hvorfor det?
- Det er din tur. - Ta den.
Du er så slem.
Dianna.
Si at de ikke skal ta sukker i teen. Og ikke knus isen.
Dianna.
Å faen.
Oversettelse: Brow
- Undertekster.no - Norsub.com - - Fxgundertekster.weebly.com -